Kom igjen!
Kastanjer! Deilige, varme kastanjer!
Vær så god, Mr Bobster. Deres yndlingsrett.
Mr Bobster, er alt i orden, sir?
HISTORIEN ER ORIGINAL
DEN ER IKKE BASERT PÅ HOLMES' BEDRIFTER -
- SOM BESKREVET I SIR ARTHUR CONAN DO YLES BØKER
Det var en kald, snøtung dag tidlig i desember.
Skolen min stengte pga. Pengemangel.
Jeg ble sendt til en ny en, midt i terminen.
Jeg var vant til de åpne landskapene på landet.
Nå var jeg i hjertet av London, midt under viktoriatiden.
Gatene krydde av alle tenkelige former for aktivitet.
Jeg ble svært grepet av det jeg så.
Da jeg gikk ut av vognen, -
- fylte synet av min nye skole meg med engstelse.
Og likevel ble jeg grepet av nysgjerrighet.
Men ingenting kunne forberedt meg på eventyret som lå foran meg, -
- eller det usedvanlige individet som skulle forandre livet mitt.
Sånn, sir.
Stopp! Er den ikke verdifull?
Hva er viktigst? Dens verdi eller min forstand?
Jeg burde mestret den nå.
- Hvor lenge har du spilt? - I tre dager.
- Du bør være tålmodig. - Du er den nye gutten.
Ja, jeg er overført hit. Jeg heter...
Vent. La meg...
Du heter James Watson. Du er nordfra.
Din far er lege. Du bruker mye tid på å skrive.
Og du er glad i vaniljeterte. Har jeg rett?
- Jeg heter ikke James, men John. - Hva er forskjellen?
- Ganske mye. - Ja vel, du heter John.
- Og de andre tingene? - Du hadde rett.
På alle punkter. Er det et slags trylletriks?
Lkke magi, Watson. Enkel deduksjon.
På navnelappen på madrassen står det "J. Watson".
Jeg valgte det vanligste navnet på "J".
- "John" var mitt andrevalg. - Selvsagt.
Skoene dine er ikke laget i byen.
Jeg har bare sett dem nord i England.
Venstre langfinger har en træl, skribenters varemerke.
Du har en medisinsk bok som ikke er tilgjengelig for allmennheten.
Bare for leger. Siden du ikke har studert medisin, -
- har nok en eldre person gitt deg den.
En som er bekymret for helsen din. Din far, legen.
- Og vaniljeterten? - Enkelt.
Du har gul vanilje, som brukes i terter, på jakkeslaget.
Og kroppsformen din sa meg at du har spist mange
- Ikke vær uhøflig. - Kom.
- Hvor skal vi? - Vil du gå glipp av kjemitimen?
- Hva heter du, forresten? - Holmes. Sherlock Holmes.
Et deduktivt sinn hviler aldri, Watson.
Det er som et finstemt instrument. Det krever øvelse.
Hvordan finstemmer man et sinn?
Logiske problemer, matematiske ligninger, gåter.
For eksempel... Du er i et rom med utsikt kun mot sør.
En bjørn går forbi vinduet. Hvilken farge har bjørnen?
- Bjørnen er rød. - Hvorfor er den rød?
Den sørlige solen er varm. Bjørnen er fryktelig brent!
Det er det mest absurde svaret jeg har hørt.
For en vellykket avslutning av eksperimentet...
...eksperimentet.
Jeg gjentar: Eksperiment 14.
Legg et lite stykke kalium i vann.
Væsken oppløses raskt, -
- og det blir så voldsomt at ganske sterkt lys...
Takk. Han er spesielt kjedelig i dag.
...produksjonen av kaliumalkyl... som blir opphevet...
- Det var en jente. - Glimrende dedusert, Watson.
Hvem er hun? Hva gjør hun på en gutteskole?
Hun heter Elizabeth.
Etter at foreldrene døde, har hun bodd hos onkelen sin, -
- en pensjonert overlærer.
...som blir endret av...
Elizabeth beundret mitt nye ur. Vil du se på det?
- Svært interessant. - Alle stilige herrer bruker slike.
- Dyrt? - Fra Bond Street.
- Det stemmer nok ikke. - Hva behager?
Hadde du undersøkt skiven, ville du sett at det er fransk stil.
Lfølge inskripsjonen er kassen laget i Sveits.
Mistanken min stemte. Urverket er italiensk.
Gratulerer, Dudley. Uret ditt er falskt.
Hold din mening for deg selv, Holmes.
Jeg ser fram til å fortsette samtalen...
...i mer private former.
- Hvorfor gjorde du det? - Dudley er en oppblåst tosk.
- Han er søt. - Jaså?
Er det derfor du sto så nær ham og flørtet?
Aner jeg litt sjalusi?
Holmes, sjalu? Ordet fins ikke i mitt vokabular.
- Ikke punktlighet heller. - Du er sint fordi jeg var sen.
- Som vanlig. - Beklager. Jeg kan forklare det.
- Du hadde noe viktigere... - Hvordan kan du si det?
Jeg... Tilgi meg.
Elizabeth, la meg presentere deg for min mye venn.
Den hederlige, men klønete Watson.
- Stigen var vaklevoren. - Hei.
Elizabeth! Holmes! Jeg tror jeg har løst alle problemene!
- Hvem er det? - Onkel.
Rupert T. Waxflatter, pensjonert lærer.
Grader i kjemi og biologi, skolert i filosofi.
- Har skrevet 27 bøker. - Utrolig.
- Folk flest tror han er gal. - Hvorfor det?
Herregud.
Et lovende tegn.
Svært lovende.
Det blir seks! Seks mislykkede forsøk!
Uansett så lar vi oss ikke slå. Vi skal vinne.
Jeg har bestemt meg. Jeg skal erobre skyene.
Har han gjort dette seks ganger?
Jeg bor her hos onkel.
Da han pensjonerte seg, fikk han loftet av skolen.
Utrolig.
Jeg har tilbrakt mange timer her.
Han har lært meg mer enn ti lærere til sammen.
- Uncas. Si hei til Watson - Hei, Uncas. Si hei.
Watson, han er ingen papegøye.
- Har du funnet svakheten, sir? - Vingematerialet er dårlig.
Jeg må bygge om hele maskinen.
Hele maskinen. Blir ikke det vanskelig?
Elementært, min kjære Holmes. Elementært.
Ha meg unnskyldt.
BOKHOLDER BOBSTER BEGÅR SELVMORD
Kom an, kom an...
- Jeg vet det. Bjørnen er svart. - Hva?
- Bjørnen i gåten er svart. - Galt igjen.
Ikke forstyrr meg mens jeg konsentrerer meg om timen.
- Alt i orden? - Jeg har forstuet ankelen.
Mrs Dribb, kan du ta deg av ham?
Mine herrer, vi kan ikke tillate oss at konsentrasjonen svikter.
Vi må jobbe med teknikk, rytme og balanse.
Ingen elev kan demonstrere det bedre enn Holmes.
Følg med på fotstillingene, bevegelsene og stilen.
En garde.
Touché.
Jeg vant, Holmes.
Mine herrer...
Mr Holmes tapte på grunn av én viktig faktor:
Følelsene hans tok overhånd. Han glemte disiplinen.
La aldri følelser overta for disiplin.
Godt fektet, Holmes.
- Jeg vil verve meg. Bli general. - Generaler tjener ikke penger.
- Jeg vil bli forfatter - De tjener ikke penger.
- Jeg vil bli advokat. - Advokater tjener penger.
Jeg vil bli lege.
- Ingen har spurt deg. - Unnskyld.
Holmes, hva vil du bli når du blir voksen?
Jeg vil aldri være alene.
Hvorfor gjorde du det? Du lot meg være alene.
Sånn.
Hallo. Er det noen der?
Unna vei!
Holmes skal oppklare forbrytelsen!
- Holmes skal løse en sak! - Hva?
- Kom an! - Hørte du det? Holmes skal...
Det var min andre uke på Brompton.
For hver dag som gikk, ble jeg mer og mer fascinert av Holmes.
Hele skolen var sprekkeferdig av spenning.
Dudley utfordret Holmes til å teste oppfinnsomhet og oppfatning.
Dudley hadde gjemt skolens fektetrofé et hemmelig sted.
Holmes fikk 60 minutter på seg til å finne trofeet.
Holmes tok selvsikkert utfordringen.
- Leken er i gang! - Hurra!
Lykke til, Holmes! Lykke til!
Der er han!
Dette er virkelig foraktelig!
En elev som oppfører seg som en sjimpanse!
Mr Snelgrove, han bare morer seg.
- Du husker vel hva moro var? - Moro?!
Denne Holmes-gutten er for veslevoksen, for egoistisk...
Han finner ikke trofeet.
- En guinea på at han gjør det. - Avtale.
Unnskyld meg.
Holmes, du har ett minutt igjen. Holmes, du har bare...
Jeg hørte hva du sa. Ser du ikke at jeg konsentrerer meg?
Sekunder igjen. Jeg antar at du gir opp?
Lkke anta noen ting.
Men Holmes, jeg ser ikke noe tegn til trofeet.
Det gjør jeg.
Stopp! Holmes, er du blitt gal? Det er en antikvitet.
Hurra!
Det var et flott øyeblikk for Holmes.
Ikke visste han at hans talent skulle settes på en større prøve.
En test av fryktelig og dødelig omfang.
Jeg gikk gjennom takvinduet og inn på kjøkkenet.
Jeg så biter av ny keramikk rundt ovnen.
På et kjøkkenet der man lager mat.
Sporene: Rød og grønn farge, keramikk...
Men jeg grublet, sparket jeg vekk snø fra skoen min.
Snøen smuldret og avdekket skoen min. Det slo an en tone.
- Hørte du musikk? - Din bajas!
Jeg snakker om en parallell mellom foten min i snøen, -
- og trofeet som lå i noe av keramikk: En krukke, en vase...
- Malt med rød og grønn maling. - Nettopp, Watson.
Holmes! Denne gangen har jeg så absolutt løst problemet!
Han skal fly igjen.
NEKROLOG PASTOR DUNCAN NESBITT
POLITIET HOVEDKVARTER
KRIMINALBETJENT LESTRADE
- Mr Lestrade? - Holmes!
Er det tre eller fire dager siden sist du var her?
- Dette er fort gjort. - Det er ingen rapporter...
- Ingen mapper du ikke har lest. - Jeg skal ikke etterforske.
- Jeg er på sporet av noe. - Ikke nå igjen.
- Jeg er sikker. - Jaså?
Som da du trodde den franske ambassadøren underslo 300000?
- Det var den russiske. - Holmes...!
Jeg har ikke tid til flere av dine... lekegrindsforbrytelser.
Ta en titt på disse.
- Selvmord, vognulykke... - Jeg har mistanke om noe.
Sakene er uten sammenheng.
Galt. Begge gikk ut fra samme universitet i 1809.
Tilfeldighet.
Ingen av dødsfallene passer til personligheten.
Bobster var en glad mann, fornøyd med livet, karrieren og familien.
Hvorfor begå selvmord? Og ikke noe brev.
Pastor Nesbitt blir beskrevet som vennlig og rolig.
Men kusken hevdet at han var som gal, vanvittig...
Som i panikk da han løp ut i gata.
En karakterendring er ikke nok til å etterforske.
Ikke stikk nesa i The Times, men i skolebøkene.
Takk for din tid, Mr Lestrade. Ta vare på disse.
Hvis jeg var en kriminalbetjent som bare satt på kontoret, -
- ville jeg gjort alt i min makt for å ta meg av den ene saken...
...som gjør meg til inspektør. - Adjø, Holmes.
Hva er det du gjør?
Dudley mistet dette. Jeg ville gi det tilbake.
- Hva behager? - Papiret ditt.
- Det er ikke mitt. - Du mistet det.
- Det er ikke min håndskrift. - Få det...
Det er eksamenssvarene.
Vi har visst endelig oppdaget hemmeligheten bak din intelligens.
- Men, sir... - Du blir med meg.
Tosker! Alderen har gjort dem til granitt!
De lytter bare til seg selv.
- Så de ikke på papirene mine? - De gjorde det.
Papirene gjorde mer skade.
Papirene overbeviste styret om at du har fusket hele tiden.
- Det er absurd. - Holmes...
Du ble tatt med svarene, foran hele klassen.
Og svarene var i din håndskrift.
En god forfalskning. Hvem skulle trodd at Dudley kunne klare det?
Jeg kan bevise min uskyld. Gi meg tid.
Styret siterte skolemottoet fem ganger under møtet.
- "Ærlighet, redelighet og flid." - Nettopp!
I deres øyne har du begått den verst tenkelige forbrytelsen.
Og jeg får den verst tenkelige straffen: Utvisning.
Holmes, jeg skal gjøre alt jeg kan for å hjelpe deg.
Jeg holder øye med Dudley. Du skal få en anbefaling -
- som får deg inn på enhver skole i England.
- Det setter jeg pris på. - Er det mer jeg kan gjøre?
Det er én ting.
- Én siste duell. - Ja, sir.
Alt i orden?
Ja da. Det er et lite kutt. Jeg mistet konsentrasjonen.
Jeg skulle tatt av ringen. Den var en distraksjon.
- Du vant. - Vi sier uavgjort.
La Mrs Dribb se på såret.
- Sånn. - Takk, Mrs Dribb.
Vi kommer til å savne deg, Mr Holmes.
Kom an
Dudley skal få svi. Et slag på haka, og i ribbeina!
Watson, hevnen er søtest når den blir servert kald. Kom.
Du gjorde dette! Det er ditt verk, ikke sant?
Er det der jeg mistet kjemieksperimentet? I teen din!
Rolig, det går over.
Du er normal igjen... til sommeren.
Varme kastanjer!
Kastanjer!
Ding-dong, ding-dong.
- Venter din bror deg? - Jeg sier ifra når jeg er framme.
JEG ELSKER DEG
Få dem vekk!
Få dem vekk, vær så snill!
- Få dem vekk! - Nei, sir!
Så dette er adjø.
Jeg ventet at vi skulle bli gode venner.
Hva er det som skjer?
Sir! Du mistet denne!
Eh Tar.
Han ble som gal! Han dro fram en kniv og stakk seg selv!
Eh Tar, Holmes. Eh Tar.
Sir... Nei!
- Vær så snill...! - Holmes!
- Jeg burde ha visst det - Dette angår...
Få disse skolebarna vekk!
Mr Lestrade, du må høre på meg!
Noen dager senere ble professor Waxflatter begravd.
Jeg hadde ikke vært i begravelse før, men i mange senere.
Holmes kunne ikke komme. Utvisningen forhindret det.
Hans venn og læremesters død satte sitt preg på Holmes.
Jeg har kun sett Holmes gråte ved to anledninger.
I dag var den første.
Nei, onkel tok ikke livet av seg.
- Gjorde han ikke det. Hva hendte? - Han ble myrdet.
- Hva gjør du her? - Unnskyld min entré.
Jeg måtte klatre opp brannstigen. Ingen må se meg.
Jeg kom halvveis til Mycrofts hjem. Noe gnager i meg.
Jeg ba kusken snu.
Jeg vil også savne ham, Elizabeth.
- Han var svært viktig for meg. - Jeg er glad du er her.
Jeg måtte komme tilbake.
- Tror du onkel ble myrdet? - Jeg er sikker.
Gi deg. Du så jo at Waxflatter holdt rundt kniven!
Det var opplagt selvmord!
Lkke tro det opplagte. Det er for mange forvirrende elementer.
1: En mann hopper ut av en vindu.
2: En pastor kaster seg foran en vogn, uten grunn.
Så stikker Waxflatter seg selv, noe som virker utrolig.
Og hvorfor var Waxflatter besatt av dødsfallene?
Han sparte på utklippene. Og han møtte den underlige mannen.
Han var i begravelsen. Vet du navnet?
Nei. Når han var på besøk, sendte onkel meg ut.
Jeg spurte om ham, men han byttet samtaleemne.
Han er knyttet til de tre mordene. Vi må finne ut hvem han er.
Du har lest for mange detektivromaner.
Dette er ikke fiksjon! En lur morder er løs, og jeg skal ta ham.
- Hvordan? - Jeg kan bo her, jobbe her...
- Hvis det er i orden for deg? - Ja da.
- Hva hvis vi blir funnet? - Bare vi tre vet det.
- Noen kan se deg. - Jeg tar sjansen.
Du trenger mat, forsyninger...
Jeg? Jeg kan ikke...
Du kan gå ærend, bli assistenten min.
Jeg kan bli tatt. Det betyr problemer.
Skal du la problemer ødelegge et mulig eventyr?
Jeg kan ikke sette min medisinske karriere i fare.
- Feiging. - Jeg er ingen feiging.
- Jeg er praktisk - Feiginger er det.
Og jeg som forestilte meg deg som modig, tapper...
Jeg er modig. Jeg er tapper.
Det er bare det at...
- Ja vel, jeg skal gjøre det. - Takk, Watson.
Onkel ville ha ønsket at du skulle ha dette.
Vær så snill.
Ta den på.
Forresten... Ta den av. Du ser tåpelig ut. Du kan ikke gå med hatt.
Jeg syns den kler deg.
- Du erter. - Nei, jeg mener det.
Dagen etter begynte vi å løse mordet på Waxflatter.
Vi hadde lite å gå etter. Vi hadde bare to spor:
Waxflatters siste ord: "Eh Tar." Og blåserøret en person mistet.
Det gikk opp for meg at da den kappekledde stakk av, -
- hørte jeg en underlig ringende lyd.
En lyd som lignet den jeg hørte i biblioteket på Brompton.
Holmes ble interessert, og vi besøkte biblioteket den kvelden.
Men vi gikk aller først innom Engle's Curio Shop.
Fin. Svært fin.
Egyptisk. Kjennemerkene, designen er egyptisk håndverk.
- Jeg har sett slike én gang før. - Hvor?
På smykker og skulpturer. Jeg hadde dem her i butikken.
- Men jeg solgte alt. - Til hvem?
En egypter Han har et slags vertshus.
- Og navnet? - Skal vi se...
Du lovte å kjøpe noe.
- Kjøp noe, Watson. - Jeg?
- Jeg har ikke midler. - Sludder.
Ikke vær en gnier. Adressen kan føre oss til morderen.
- Hvor mye må jeg bruke? - Kjøp hva som helst!
Hvorfor kjøpte du en pipe?
- Den er distingvert. - Tåpelig.
Du skal få se. Jeg skal lære å røyke, og da kan du ikke le.
Hva skal det være, gutter? Drikke, mat, kvinner?
- Har du suppe? - Vennligst, Watson...
Er du eieren? Har du sett dette før?
Rame Tep.
Rame Tep! Rame Tep!
- Er det slutten av sangen? - Hvor...?
- Hvor fikk du tak i dette? - Jeg fant det.
Gå. Ta det med. Få det ut!
Det er viktig. Kan du fortelle oss noe om det?
Ut av mitt vertshus, ellers blir dette de siste ordene du hører!
Sir...
Vi skal gå.
Opp der, øverste hylle... Der hørte jeg lyden.
Holmes, skynd deg. Vet du hva som skjer hvis du blir tatt?
EG YPTS KULTURHISTORIE
- Utrolig! - Holmes, vær stille!
Unnskyld, Watson.
- Dette er bemerkelsesverdig. - Vær så snill, Holmes!
Herregud!
Hvilke sjanser har jeg til å få studert medisin?
- Praksisen jeg drømte om... - Hør. For å bevare...
Holmes forklarte at Rame Tep var fanatiske tilhengere av Osiris, -
- den egyptiske dødsguden.
De ble foraktet fordi de forvrengte tradisjonell tro, -
- og pga. Voldsomme og sadistiske ritualer.
Rame Tep brukte et blåserør til å skyte en torn i offeret.
Tornen var dyppet i en oppløsning laget av planteekstrakter.
De kom inn i blodet, -
- og offeret opplever realistiske, marerittaktige hallusinasjoner.
- Vi kan være sikre på én ting. - Hva er det?
Morderen er fortsatt her... på skolens område.
En overilt påstand, især siden ringingen bare er hørt én gang.
- To ganger. - To ganger?
For noen netter siden, på gårdsplassen...
Uncas hørte en ringende lyd, som den du beskrev.
Han tok et tøystykke fra mannen. Det kan være her fortsatt.
Vi må finne det tøystykket.
Vi satte i gang og lette i krinker og kroker etter tøystykket.
Ved et uhell startet jeg en av Waxflatters underlige maskiner, -
- og jeg prøvde febrilsk å slå den av.
Jeg fant det!
Holmes brukte natten og neste dag på å undersøke tøystykket.
Han utførte utallige eksperimenter. Han hvilte ikke én gang.
Energien hans var grenseløs. Etter 18 timers arbeid -
- snudde Holmes seg mot oss, og han sa de fire kjente ordene:
Leken er i gang!
Tøystykket var opprinnelig egyptisk, -
- og hadde renningstråder, islettstråder og alt mulig...
Tøyet var dynket i parafin laget av Froggit & Froggit.
Det lå i Wapping i London, et dystert og farlig sted, -
- og jeg sa klart og tydelig ifra til ham.
Vi kan komme tilbake i morgen, når det er lyst -
- og det er flere mennesker her.
- Det er åpent. - Holmes, vent.
- Hva hvis morderen er her? - Da presenterer jeg meg.
Jeg visste det. Ingen her. Tilbake til skolen?
Watson, du blir alene.
Hva tror du det er? En slags egyptisk kunst?
En slags statue?
Nei, Watson. Jeg er redd dette bare er toppen av isfjellet.
Nei!
Interessant utvikling.
Det må være en korridor der inne. Jeg hører sang.
Holmes, det er en dør her! Han overser en dør.
Watson, Elizabeth, herover.
Det er et slags tempel.
- Jeg tar en nærmere titt. - La oss komme oss ut i live.
Jeg er tilbake om noen få minutter.
Hold opp! Hun er i live!
Ta ham!
Vi har dem
LONDON GRAVLUND
Hører du oss?
- Hva kan ha hendt med henne? - Truffet av en torn, kanskje.
- Jeg tror jeg hører noe. - Du har rett.
Vær så snill. Nei, onkel!
Hjelp meg!
- Hjelp meg å binde henne. - Med hva?
- Skjerfet mitt! Fort! - Jeg vil ikke dø!
- Det er en hallusinasjon! - Hjelp meg!
Det er ikke ekte. Du hallusinerer! Våkn opp!
- Du må våkne. Det er ikke ekte. - Nei, onkel!
- Du hallusinerer. Hør på meg! - Vær så snill!
Det er en hallusinasjon! Elizabeth, hør på meg! Nå, Watson... Watson?
- Kjære Gud, ikke Watson også! - Vær så snill!
Ta ham!
Lkke gråt, mor!
Forstår du det ikke, mor? Hører du meg ikke?
Hører du ikke hva jeg sier? Mor!
Du! Det er din feil, gutt. Hvordan kunne du gjøre slikt?
Spionere på din egen far.
Tilgi meg, far. Jeg forsto ikke...
Mitt privatliv er mitt eget! Din mor trengte ikke å få vite det!
Nei, nei, nei! Dette er ikke virkelig!
Dette er ikke ekte!
Det er bare en hallusinasjon. Det er bare i hodet mitt.
Kanskje ikke!
Nei, vær så snill!
Stopp der, ellers skyter jeg hodene av dere!
Jeg overtalte ham til å droppe anmeldelsen.
Holmes, du og vennene dine har kostet meg nattesøvnen.
- God morgen. - Mr Lestrade...
De fanatikerne er ansvarlige for mange dødsfall.
Jeg tror de står bak forsvinningen til de fire jentene sist måned.
- Innled etterforskning! - Basert på hva da? Din fantasi?
En stor detektiv bruker oppfattelses- evnen, intelligensen og fantasien.
- Hvor har du det tullet fra? - Fra veggen bak deg.
Gosj...
Jeg forstår ikke hvorfor jeg må forklare meg for deg.
Jeg har vært 7 år ved Scotland Yard og gransket hundrevis av saker.
Med skolebøker og avisoverskrifter som bakgrunn -
- hevder du at du vet mer enn jeg. Jeg forakter din arroganse.
- Jeg forakter din latskap. - Ut, alle sammen. Forsvinn.
Har du etterforskningsmyndighet, får du dette testet.
- Kanskje du blir overbevist da. - Ut, Holmes!
Fordømt.
Holmes, hold opp med det der.
- Jeg har hodepine. - Det hjelper meg å tenke.
- Søvn hjelper meg. - Det har vi ikke tid til!
Vi må finne noe som knytter Waxflatter til Rame Tep.
- Jeg har et bilde her. - Jeg vil ha spor, ikke kunst!
Spor. Hva tror du jeg har gjort de siste timene?
Ja, herr bakverk, jeg har ingenting å si deg.
Du har nok ingenting å si meg.
Hva gjorde du med maleriet?
- Vet du hva du har funnet? - Waxflatter som ung?
Lkke akkurat. Bentley Bobster, Duncan Nesbitt, Rupert Waxflatter.
Alle er døde nå nylig, bortsett fra Chester Cragwitch!
Han var her, og i begravelsen. Han er den eneste som er i live.
Dette er sporet vi har lett etter.
Vi skal oppklare forbrytelsen. Godt gjort, Watson!
Jeg ventet ikke at vi skulle møtes så snart.
- Hvordan visste du hvor jeg var? - Vi liker begge å være observante.
- Kalte du på meg, sir? - Jeg trenger din hjelp.
- Mr Holmes, jeg trodde du var reist. - Det trodde vi alle.
Nå er Mr Holmes dessverre i en fryktelig knipe.
Visste styret om dette, ville de fått deg arrestert og fengslet.
Ingen grunn til å si noe til styret.
Jeg er villig til å glemme dette. I morgen reiser du hjem.
- Watson, du gjør det samme. - Blir jeg utvist?
Styret vil uten tvil utvise deg. Dette sparer deg for skammen.
Elizabeth, lot du Mr Holmes bo i din onkels arbeidsrom?
- Ja. - Kjære vene...
Svært upassende atferd for en dame...
Sannelig. Kan jeg foreslå at vi tar med hunden til kennelen?
- Hva? - Andre skoler forbyr kjæledyr.
Dere kan ikke ta ham!
Kanskje jeg, omstendighetene tatt i betraktning, bør ta meg av ham.
Holmes, det gjør meg vondt at du har utnyttet vårt vennskap.
Det er på tide å kvitte seg med alt i Waxflatters laboratorium.
Men det er jo fullt av oppfinnelser, tegninger og eksperimenter.
Vi må ikke klamre oss til fortiden.
- Dette er jo hans liv! - Og det er over.
Du har ikke rett til det!
Tonen din overrasker meg, og især at du bruker den overfor meg.
- Unnskyld. Jeg ble litt revet med. - Sett deg.
Du blir her i natt. Det er for sent å finne transport.
Plasser guttene i 14B, og la jenta få rommet ved siden av ditt.
Husk hva jeg alltid har sagt:
Styr følelsene, ellers kan de bli din undergang.
Ja, sir.
Jeg visste det. Slutten på min medisinerkarriere.
Far blir rasende.
Jeg hadde mistanke om at det ville gå galt om jeg ble din venn.
Hva gjør du? Vil du få oss arrestert?
- Vi kan dra nå. - Jeg blir her.
Jeg trenger deg, Watson. Vi er sammen om dette.
Våkn opp, Elizabeth!
- Det er Chester Cragwitch. - Mannen som besøkte onkel.
- Han som stakk fra begravelsen. - Nettopp.
Er det ikke rart at han er den eneste overlevende av disse?
Gå til laboratoriet og redd så mye du kan.
Vi møter deg der. Først må vi ut herfra.
Vær forsiktig i kveld.
Dette er for drøyt.
Forsvinn, Rame Tep! Fordømte mordere. Forsvinn!
Dere tar ikke meg!
Sir! Mr Cragwitch!
Vi var venner av Mr Waxflatter.
Jeg kjenner deg. Du er ungdommen som fulgte etter meg til gravlunden.
Forsvinn! Det er farlig å være i nærheten av meg.
Jeg vil vite hvorfor Rame Tep har drept fem menn.
Kom inn.
Opp med deg, Watson. Krigen er over.
Vi seks skulle bli kompanjonger.
Vi lånte penger av fedrene våre for å bygge et hotell.
Det mest luksuriøse hotellet som er bygd.
Og hvor er det bedre å bygge...
...enn i Egypt?
Arbeidskraft og materialer var billig, og noen år tidligere -
- kastet hæren ut franskmennene. Det var mulighetenes land.
- Hva hendte? - Vi ansatte en arkitekt og begynte.
Men det som begynte som et forretningsforetak, -
- ble snart et stort arkeologisk funn.
Vi fant en pyramide under jorda.
Det var gravkamrene til fem egyptiske prinsesser.
Vi fjernet alle relikvier og skatter og sendte dem til England.
Men...
Fordømte insekt. Stedet trenger rengjøring.
Det ble opprør.
Landsbyboerne var overbevist om at vi vanhelliget hellig jord.
Vi var i livsfare.
Britene sendte inn tropper, mange ble drept.
Hele landsbyen ble brent ned.
Brent...
Ild!
- Er alt i orden med deg? - Ild!
- De traff Cragwitch med en torn!
- Jeg brenner. Ild! - Hør på meg!
Du heter Chester Cragwitch, Du er bankmann. Hører du meg?
- Svar meg. Hvem er du? - Jeg heter Chester Cragwitch.
Jeg bor på Cragwitch Manor, Hampstead...
Herregud, det var så livaktig.
Så livaktig... Ja. Jeg må ikke glemme det.
Jeg må sende opplysningene videre. Flere må få vite om det.
- Landsbyen var brent ned. - Ja.
Vi kom ut av Egypt i live. I England dro hver til sitt.
Vi holdt kontakten med Waxflatter gjennom brev.
Da mordene tok til, traff jeg min kjære venn jevnlig.
Hva med Rame Tep?
Et år etter hendelsen fikk vi dette brevet.
Det ble sendt av en ung engelsk-egyptisk gutt.
Brevhodet er prydet med Rame Teps symbol:
To gylne slanger.
Gutten og søsteren var i England sammen med bestefaren -
- da de hørte om ødeleggelsen av landsbyen som var hjemmet deres.
Begge foreldrene ble drept i angrepet.
Gutten sverget på at Rame Tep skulle ta hevn -
- og erstatte kroppene til de fire egyptiske prinsessene.
- Og gutten het Eh Tar? - Waxflatters siste ord.
- Svært godt, Watson. - Eh Tar!
Skitne morder. Du ville drepe oss alle.
- Du dreper ikke meg. - Snakk med ham, Watson!
Hva? Å... Du heter Craggy Critch... Du heter...
- Du heter... Hva heter han? - Cragwitch...
Mr Lestrade!
- Hva gjør du her? - Jeg stakk meg på en torn.
Hallusinasjonene... Fryktelige.
Fire politimenn hindret meg i å henge meg.
Så jeg måtte undersøke historien din.
Nå tar jeg farvel med deg og din tykke venn.
Jeg setter pris på at dere satte meg på saken.
Satte ham på saken...? Tenk deg det.
Jeg har bare gjort alt arbeidet for ham.
- Det er deg! - Ja, min kjære.
Mr Rathe, du må stoppe henne. Hun er en morder!
Så du har oppdaget vår lille hemmelighet.
Hvor er vennene dine?
Du finner dem aldri.
- Hva gjør vi med henne? - Hun blir med oss.
Vi trenger en femte prinsesse.
Holmes, jeg vet svaret på gåten. Bjørnen er hvit!
Fint. Vet du hvorfor?
Vel... Nei. Det er den fargen jeg ikke har gjettet på.
Fortsett å tenke. Løsninger uten bevis er verdiløse.
Denne gåten vil gi meg hodepine.
- Eh Tar... Eh Tar... - Kan du ikke tenke på noe annet?
- Det er nødvendig. - Det er irriterende.
Den tåpelige bjørnegåten... Jeg finner ikke ut av den.
Jeg vet at bjørnen er hvit, men jeg vet ikke hvorfor. Jeg er ikke dum.
Tenk over det. Pill det fra hverandre, bit for bit.
Du blør i ansiktet igjen.
Kuttet fra Rathes ring gror visst ikke.
Bjørnen er hvit fordi...
- Hvordan kunne jeg være så dum? - Hva?
Det er Rathe, Watson. Det er Rathe!
Hypp!
Kom!
Fortere!
Hypp, hypp!
Rathe har Elizabeth!
Bare én måte å fange dem på.
- Kom! - Hvor skal vi?
Dette er galskap!
Det er eneste sjanse til å komme dit i tide.
Waxflatter jobbet på den til han døde. Jeg har også jobbet litt.
Problemene er forhåpentligvis løst. Kommer du?
Kjære vene...
- Hva har jeg rotet meg opp i? - Ditt livs eventyr.
Uncas, trekk!
- Den fungerer, Watson! - Vi flyr!
- Kan du fatte det, Watson? - Vi flyr!
Fortere! Hypp!
Holmes, der nede!
Se opp, Holmes!
Herregud, klokka er nesten halv ett!
Jeg forsto nettopp at jeg ikke aner hvordan jeg skal lande.
- Hold deg fast! - Jeg holder!
Denne gangen krasjer vi!
- Fort! Vi synker bak her! - Alt i orden!
Herregud, de vil drepe henne.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
De er flere hundre. Hva kan vi gjøre?
Kanskje vi kan bruke noe vi har lært på skolen?
- For Guds skyld... - Jeg kommer ikke på noe.
- Kan ikke du tenke ut noe? - Watson, det hjelper ikke.
- Hvorfor klarer jeg det ikke? - Du er forfjamset.
- Du kan gjøre det! - Jeg er forfjamset.
Watson, jeg har det.
- Vi må skape en avledning. - En avledning?
- Hvorfor tenkte ikke jeg på det? - Stemmer geometrien...
Ryker én bjelke, faller bygningen sammen som et korthus.
Jeg har en plan, Watson.
Skynd deg, Holmes!
Se opp!
Holmes, alt i orden?
Få henne ut herfra, Watson!
Å, nei...
Rathe har tatt Elizabeth, og trappen er sperret. Hva gjør jeg?
Gå rundt. Du må stoppe ham.
Nei!
Hva skal jeg gjøre?
Godt gjort.
- Elizabeth, er alt i orden? - Jeg tror det.
Vær så snill...
- Hva gjør vi med Rathe? - Hvor er han?
Han er borte.
Politiet finner ham.
Underlig...
Underlig.
Vi går tilbake.
Hvordan forklarer jeg foreldrene mine dette?
Det blir forklart i avisene i morgen.
- Får du begynne på skolen igjen? - Vet ikke. Kanskje.
Nei!
- Fordømt! - Elizabeth!
- Legg jakken min rundt henne. - Hva gjør du?
- Jeg skal ta ham. - Du blir drept!
Du er bare en fordømt svindler.
Og du lar følelsene løpe av med deg igjen.
Du slår meg ikke. Legg ned sverdet.
- Da dør jeg heller en fryktelig død. - Jeg står til tjeneste.
Er dette det beste du klarer? Du slåss som et barn. Jeg har vunnet.
Du har alltid tapt. Dette blir ikke noe unntak.
Alle drømmene dine er blitt knust.
Alt er ødelagt for alltid!
Ja, Holmes. Vi haler det ut litt...
Mens din Elizabeths liv renner ut med blodet.
Kom an, Elizabeth. Våkn opp. Opp med øynene.
Ikke vær lei deg.
En dag blir vi gjenforent...
I en annen verden, i en mye bedre verden.
Jeg venter.
Og du kommer for sent... som vanlig.
Nei.
LESTRADE FORFREMMET TIL INSPEKTØR
En skulle tro at han hadde oppklart saken på egen hånd.
Det er det han ville at man skulle tro.
Hvilke andre grunner har de til å forfremme ham? Ha det, Uncas.
Bli der, Uncas. Jeg er straks tilbake.
Vet du hva, Holmes? Det er noe som plager meg.
Hvorfor trodde du Rathe var med i Rame Tep?
Da Waxflatter pensjonerte seg, ba styret ham reise.
Rathe argumenterte helt til styret lot Waxflatter bli.
Jeg forsto ikke hvorfor Rathe ville at Waxflatter skulle bli.
Likte han Waxflatters oppfinnelser?
Hva er det med deg? Har du sovet under hele saken?
Unnskyld.
Holmes forklarte at Rathe planla hevnen i mange år.
Han etablerte seg som en respektert samfunnsborger, -
- og hans tidligere identitet forsvant.
Det tok tid å organisere tilhengerne, -
- som besto av fattige, hjemløse, fortapte sjeler fra Londons gater.
Og det tok tid å bygge en tremodell av pyramiden.
Mrs Dribb var Rame Teps snikmorder, -
- men, og det er viktigere... Hun var Rathes lillesøster.
Utrolig, Holmes, helt utrolig.
- Du glemte ett viktig spor. - Å? Kan du opplyse meg?
- "Rathe" er "Eh Tar"' baklengs. - Snedig, Watson.
Jeg ville ha oppdaget det før eller siden.
Før eller siden... Kommer du tilbake etter juleferien?
Nei, jeg blir overført. Det er for mange minner her.
- Du har hele livet foran deg. - Og jeg skal leve det alene.
God jul, Holmes.
Jeg tenkte du er heldigere om du røyker på den.
- Nå? - Den kler deg. Men frakken...
Hvorfor går du i den latterlige kappen til den personen?
Se den som et trofé. Som et leopardskinn.
- Ja visst... - Jeg vil savne deg, Watson.
Og jeg vil savne deg, Holmes.
- Du hadde rett om én ting. - Hva da?
Det var mitt livs eventyr.
- Jeg vet hvorfor bjørnen er hvit! - Hvorfor?
Et rom som har utsikt kun mot sør, ligger på Nordpolen. En isbjørn.
Bravo. Du kan bli en stor detektiv.
Mens jeg så Holmes sette seg til rette, fikk jeg følelsen av -
- at jeg helt sikkert ville møte ham igjen.
Slik endte mitt første eventyr med Mr Sherlock Holmes.
Da vognen hans forsvant, kom jeg på at jeg ikke hadde takket ham.
Han hadde gjort en svak, redd gutt til en modig, sterk mann.
Hjertet mitt svevde. Jeg var rede til å møte ethvert mysterium.
Jeg var klar for det største av alle eventyr.
Og jeg visste at det ville involvere Sherlock Holmes.
SIR ARTHUR CONAN SKREV IKKE OM HOLMES' UNGE ÅR
HOLMES OG DR. WATSON MØTTE HVERANDRE SOM VOKSNE
DISSE SPEKULASJONENE ER GJORT I BEUNDRING, -
- SOM EN HYLLEST TIL FORFATTEREN OG HANS BØKER
- Kan jeg hjelpe Dem? - Jeg vil ha et rom.
Underskriv her, er De snill.